EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tidigare på Star Trek: Discovery:
Kontakta stjärnflottestaben. Hälsa att vi har nått klingonerna.
Hur etablerade vulcanerna diplomati med klingonerna?
Stjärnflottan avfyrar inte först.
Vi måste.
Avbryt, kommendörkapten Burnham. Det är en order.
Jag är ledsen.
-Det här är myteri. -Gå, Saru. Taktik.
-Låst. -Avfyra.
-Avbryt den ordern. -Kapten, snälla.
Jag försöker rädda er alla.
Warpsignaturer upptäckta.
-Stjärnflottan? -Nej, det är klingonfartyg.
Avfyra!
T'Kuvma har utsett sig själv till klingonernas nya Messias.
Om ni dödar honom blir han martyr.
Men tar ni honom som krigsfånge
ger ni Federationen chansen att stämma för fred.
I åtalet för myteri,
finner vi att den svarande ska förlora sin rang
och döms härmed till livstids fängelse.
SEX MÅNADER SENARE
Vet du varför vi flyttas till Tellun?
Dilitiumfickan blev piezoelektrisk.
Slet sönder gruvans botten.
Pang, 50 fångar...pulveriserade.
Och vi blir gruvjobbare för krigsmaskinen. Vilken tur.
Hälften av alla hororna på Tellun är visst andorianska svin.
Andorianer är kalla på fel ställen.
De tre jag dödade var kalla överallt.
LIVSUPPEHÅLLANDE
Blev du upprörd nu, lilla stjärnflottist?
-Vad åkte du dit för? Ute efter läggdags? -Vet du inte vem det är?
-Det är Michael Burnham. -Myteristen?
Högst densamme.
Min kusin var på Europa när det föll.
Hon och 8 000 andra är döda på grund av dig.
8 186 besättningsmän.
Närhetsvarning. Skannar.
Stjärnbas 18, vi har lite ohyra här ute.
Sätt på dig dräkten och lek utrotare.
Utmärkt.
Vart ska du?
Vad är det som pågår? Borde inte någon flyga den här?
Det är varelse GS54.
En organism som äter elektricitet.
De livnär sig på skyttelns elektriska system.
Slussen öppen.
Om piloten inte kan göra sig av med angreppet
tömmer de oss på ström.
Sen driver vi tills syret tar slut...
...eller vi fryser ihjäl.
Vad som än kommer först.
Kom tillbaka?
-Hallå? -Slappna av.
Piloten tar hand om det.
Varning, förankringslina urkopplad.
Varning, fel med autopiloten.
-Vi kommer att dö. -Okej.
Fan också.
Fänrik Chiefowitz, rapportera till sjukstugan.
Inte en repa på golvet,
den här kärran är helt nymonterad.
Vad gör ett sprillans nytt stjärnskepp så långt från frontlinjen?
Detta är U.S.S. Discovery.
Jag är kommendörkapten Landry, säkerhetschef.
Vi har visst hittat alla sorters sopor idag.
Till och med Stjärnflottans första myterist.
Följ mig.
Löjtnant Collins till bryggan.
Fänrik Magnus till maskinrummet.
-Varför har alla silverskjortor? -Det är ett vetenskapsskepp.
Har du sett en svart bricka förr?
Det känns inte så vetenskapligt.
Var tysta, blicka framåt.
Stjärnflottan säger att vi måste mata djuren.
Vem är hungrig?
Keyla.
Ska vi inte säga 8 187 dödsfall?
Kapten vill träffa dig.
Kom nu.
Sätt dem i arresten.
Vulcansk kampsport?
Suus Mahna.
Vulcaner bör hålla sig till logik.
Oavsett var i rymden man är,
känns det alltid som att man kan se hem. Inte sant?
Det kanske bara är jag.
Jag ber om ursäkt för mörkret.
En färsk stridsskada.
De kan inget göra om jag vill behålla mina ögon.
Ljusförändringar måste ske långsamt.
Jag vill tro att det gör mig mystisk.
Inte?
Kapten Gabriel Lorca. Välkommen till Discovery.
Kom in. Var inte blyg.
Ett familjeföretag för 100 år sen.
Det var innan framtiden kom och hunger, behov och åtrå försvann.
Fast, de gör förstås ett återtåg nu.
Tack vare dig.
Den kända Michael Burnham, på mitt skepp.
När jag såg dig på besättningslistan...
...läste jag din mapp på nytt.
Tog fram utdragen från krigsrätten...
Du är något extra.
Kapten, vad gör jag här?
Det får du nog fråga stormen där ute om.
Jag fick ingen varning om min förflyttning, vilket är standard.
-Skytteln bytte kurs halvvägs genom resan. -Universum kanske hatar slöseri.
Sir?
Frågan är: Vad ska jag göra med dig?
Sätter jag dig i arresten...
...kommer nån att dö.
Och jag har inte tid för sån distraktion.
Du är väl utbildad inom avancerad kvantfysik?
Enligt ingenjörerna tar det tre dagar att sanera ohyran från skytteln.
Jag har något som alla med utbildning måste hjälpa till med.
Du ska hjälpa oss.
Nej.
Ursäkta?
Nej, tack.
Jag har en skuld att betala för mitt brott...
...och det vore bäst...
Jag föredrar att avtjäna min tid utan att bli inblandad.
Tror du jag bryr mig om dig? Tills ert skepp har reparerats
ska du sättas i arbete.
Jag är ingen gratischaufför.
Du var en gång en officerare.
Du ska hjälpa mig att uppnå mitt uppdrag.
Vilket uppdrag är det?
Att vinna kriget, förstås.
Så alla kan åka hem.
Trygga och glada.
Entledigad.
Du har dagsskift. Eskort kl. 08.00. När du inte arbetar stannar du här.
Arbetar med vad?
Lampor.
Vad häftigt. De...
De sa, eftersom jag har särskilda behov,
att jag inte kunde bo med nån, vilket var en besvikelse
för en rumskamrat är automatiskt en vän och...
Men sen sa de att jag skulle få en rumskamrat och det är väl du...
Hej, kadett Sylvia Tilly.
Jag pratar när jag är nervös.
-Handledarna sa åt mig att jobba på det. -Varför är du nervös?
Jag vet inte om jag ska säga att du tog min säng.
Allvarligt?
De ser likadana ut, men jag är allergisk mot polyester
och polyuretanskum. Det leder till kroniskt snarkande.
Därför fick jag ingen rumskamrat.
Inga problem.
Vad heter du?
Michael.
Jag har aldrig träffat en kvinnlig Michael förr. Är du nöjd med det?
Jag kan kalla dig Mickey. Det är mer lättsmält.
Nej tack.
Ja. Nä, det ska jag inte.
Den enda andra kvinnliga Michael jag har hört om
är Michael Burnham, myteristen.
Du är väl inte hon?
Är du?
Svart larm.
-Vad pågår? -Blev du inte informerad?
-Nej. -Då kan jag inget säga.
Tilly, vad fan är det som pågår här?
Materiasyntes klar.
Lystring, all besättning.
Övningar på däck 9 avbryts tills vidare.
Saru.
Försteofficer Saru.
Följ med mig.
Du är känd. Alla vill få sig en titt.
Grattis till din befordran.
Tack. Jag imponerade på makthavarna
i striden om dubbelstjärnan, men...
...när jag tänker på den dagen, önskar jag att jag kunnat göra mer.
Jag förstår.
Blåbär.
De smakar inte som de i fängelse.
Det beror nog snarare på miljön som du äter dem i,
-än ett matsyntesproblem. -Jag antar det.
Så många människor med så mycket att göra.
Discovery kan rymma
300 olika vetenskapsuppdrag. Stjärnflottans rekord.
Så det är ett vetenskapsskepp.
Du har tilldelats maskinrummet.
Löjtnant Stamets ska ge dig dina uppgifter.
Saru.
Försteofficer Saru.
Jag såg talet som du höll vid kaptenens begravning.
Det var vackert.
Jag trodde aldrig jag skulle få säga...
Jag tänker på det varje dag.
Hela tiden. Och jag är skyldig dig...
Jag försöker säga...
"Förlåt mig"?
Ja.
Du känner säkert ånger.
Men...
...som jag ser det...är du farlig.
Kapten Lorca är en man som...
...inte räds sånt som skrämmer andra.
Men det gör jag.
Och du skrämmer mig, Michael Burnham.
Jag vill bara återvända till skytteln.
-Jag ska inte ställa till med besvär. -Det är säkert.
Men om du försöker
ska du veta att jag tänker skydda min kapten bättre...
...än du skyddade din.
-Jag söker löjtnant Stamets. -Han är därinne.
Det är förbjudet område, man måste uppge andedräkt.
Stjärnflottans labb är inte hemliga.
-Detta är Discovery. Hitta din station.
Vi har tilldelade stationer.
Vem är du?
Michael Burnham.
Jag blev tilldelad.
Av vem då?
Jag är den ende som delar ut uppgifter här.
Skickade Lorca dig?
-Ja. -Myteristen?
-Ja. -Jag skulle förvänta mig en vulcan.
Du kan ha missförstått.
-Jag? -Ja.
-Nej. -Du komplicerar detta.
Jag gick på vulcanernas vetenskapsakademi.
Farbror Everett spelade Beatles-låtar, men han är inte John Lennon för det.
Jag förstår nog inte.
Om Lorca menar att du är en sån tillgång...
...förena dessa koduppsättningar.
Någon annanstans, tack.
Vi har inga tilldelade platser.
-Vad var Discoverys intervall? -Igår kväll? Speirein 12.
Varför så konservativ? Håller Lorca igen?
Nej, han ber alltid om mer.
Vår framstegstakt är säkert hans livs största besvikelse.
Tolv är förresten ett alldeles utmärkt antal.
-Var ligger Glenn? -Speirein 240.
-Jag hatar dig. Hur? -Ett nytt genombrott.
Jag hatar dig. Hur?
Det finns oväntade fördelar
med att inte odla egna. Nu måste vi göra klart.
-Ikväll siktar vi på Speirein 900. -Det är omöjligt.
Var inte sån. Du är min äldsta vän.
Vi har jobbat på detta i 12 år. När vi lyckas
får vi båda Zee-Magnees-priset.
Jag är inte avundsjuk. Jag är orolig.
Förskjutningen är för stor. Det är inte säkert.
Jo, jag löste problemen.
Snokare.
-Jag avskyr snokare. -Jag kämpar med ekvationerna.
Jag trodde att det handlade om kvantastrofysik.
Men jag fann biokemi när jag grävde.
Kanske en form av genuttryck.
Vad är det jag jobbar på?
Varför skulle jag berätta för en fånge,
som i princip är en vikarie, om min topphemliga forskning?
Det är upp till dig.
Men, den här raden...
...är ett misstag.
Du kan gå nu, snokare.
Uppge andedräkt.
Löjtnant Paul Stamets.
Uppge andedräkt.
Kadett Sylvia Tilly.
Inkommande överföring.
Kapten Lorca, Gabriel. Hemligstämplat.
Under en serie svarta larmmanövrar
var vårt systerskepp U.S.S. Glenn med om en olycka.
Hela besättningen dog.
Vad hände? Var det ett blomstringsfel?
Vi ska skicka ett utredningsteam.
Löjtnant Stamets åker med kommendörkapten Landry
för att se till att allt som tillhör projektet återvänder hit.
Vi kan väl skicka hit det vi behöver från Glenn?
Förvaringsrummet är skyddat.
-Skyddat? Vad lustigt. -Verkligen.
Var inte för nyfiken. De gick ned vid klingonskt område.
-Vi måste vara snabba. -Jaha?
-Har vi övningar på klingonskt område? -Vi ligger i krig.
Jag vill inte jämnt behöva påminna dig om det.
Jag behöver ett team.
För den där besvärliga vetenskapsbiten.
Välj ut ett team. Fort.
Ta Burnham med dig.
Det är en sak att be henne bearbeta data i labbet,
men att föra in henne så djupt i projektet...
Jag förstår att du miste en vän, men detta är ingen demokrati.
Förstår du?
-Ja, sir. -Du tjänade med Burnham
på Shenzhou. Hur bedömer du hennes förmåga?
Utöver hennes myteri...
...är hon...
...den smartaste officeraren jag har träffat.
Och han känner dig.
Att han valde mig.
Jag är den bästa teoretiska ingenjören.
De gav mig förtur på akademin. Men detta är min första ombordstigning.
Svårt att tro, va?
Inte direkt.
Så...
Jag måste be om ursäkt.
Jag ville inte att du skulle stå vid mig
för att...jag vill göra ett gott intryck
och jag var rädd...
...att om jag sågs med dig, skulle det inte gå.
Jag förstår.
-Det är okej. -Nej, det är det inte.
Det är en karaktärsbrist.
Jag bryr mig för mycket om vad andra tycker.
Men du bryr dig inte att alla hatar dig.
Nej, det lät fel.
Jag tror att du kan hjälpa mig.
Du är snäll, Tilly.
Men jag vill inte ha några vänner.
Vi lämnar warphastighet. Närmar oss Glenn.
Disco 1, bekräfta visuellt mål.
Ser ni ristningarna på skrovet?
Det är från ett katastrofalt basidiosackiskt brott.
Basidiosackiskt? Det var en ny term.
Nu är du ute på djupt vatten.
Sett och inte hört, tack.
"Basidia" hänvisar till sporproducerande strukturer.
De siffror jag analyserade pekade på organiska strukturer.
Du nämnde "blomstring". Det pekar på biolog...
Försöker du visa hur smart du är?
Jag vill informera mig så att jag kan hjälpa till.
Är problemet av fysisk eller biologisk art?
Är du verkligen så naiv att du särskiljer de två?
Ursäkta?
På kvantnivå existerar ingen skillnad mellan biologi och fysik.
Ingen skillnad alls.
Och du talar om sporer.
Vad är de? Föregångarna till panspermi.
De är energins byggklossar, i hela universum.
Fysik och biologi? Nej.
Fysik är biologi.
-Okej. -Jag blev astromykolog
av ren beundran.
Beundran av livets mirakel.
Jag träffade Straal, och vi blev partners.
Vi letade reda på universums vener och muskler.
Vi hittade sanningen.
Vi var lyckliga i vårt labb tills ditt krig påbörjades
och Stjärnflottan tog över vår forskning.
De delade på oss och gav oss olika team,
så att vi skulle jobba fortare.
Inte för sanningen, eller för att främja
diplomati och utforskning, utan för kriget.
Nu är min vän och hans kollegor döda, på grund av vår forskning.
Och jag måste leva med det, men om du tror
att jag är okej med att lämna över mitt arbete till Lorca, har du fel.
Jag har ingen aning om vad för forskning du är inblandad i.
Jag ville aldrig vara här.
Om Lorca vill ha dig här,
är din avsikt tyvärr betydelselös.
Aktiverar upphävning av inneslutningsfält.
-Pilot, stanna vid skeppet. -Uppfattat.
Kowski, sätt fart.
Strömreglagen måste vara brända.
Är det normalt?
Inget är normalt efter en sån här olycka.
Jag förutsåg aldrig sådana skador.
Kadett, skanna och analysera om...
...kroppens spiralformade trauma är relaterat till skadorna på skrovet.
Korrelation finns.
Maskinrummet ligger hitåt.
Titta.
Klingoner.
-Känner de till anordningen nu? -I så fall är allt över.
Varför är de inte uppskruvade?
De dog inte i olyckan. De måste ha gått ombord
efter att ha sett ett livlöst federationsskepp.
De kom för att plundra.
Vad kan göra så med ett dussintal klingoner?
Här borta.
Skrovet är dubbelförstärkt. Vad skar igenom metallen?
Du i skuggorna, träd fram.
Hyschar han dig?
Spring.
Maskinrummet!
Ställ in fasrarna på "döda".
In hit.
Kowski, nej!
-Vad var det där? -Burnham, ladda ner loggen.
Tilly, läs av telemetrin och kolla sporstatus.
Åh, Gud.
Jag är ledsen, min vän.
-Dataloggen är skadad. -De hackade navigationen på något sätt.
-Ta med vad ni ska. -Detta ska med. Hjälp till här.
-Fastlåst. -Nej.
-Det ligger något i reaktionskuben. -Vi tar med den.
Kan vi gå nu, tack?
-Den bränner för långsamt. -Vad gör du?
Hoppas att alla federationsskeppen är likadana.
-Ge mig en faser. -Inte till myterister.
-Döda den inte. -Jag retar bara upp den.
Hallå.
Jävlar, det funkade.
Vi är igenom, sätt fart.
"Kaninhålet ledde rakt fram som en tunnel,
sen stupade det så tvärt att Alice aldrig hann hejda sig
förrän hon damp ner i en väldigt djup brunn."
Burnham, vi är i skytteln. Var är du?
I en Jefferiestub. Lyft skytteln 60 meter
ovanför sköldersättningsenheten. Öppna toppluckan.
"Plötsligt var hon bara 25 cm lång och blev glad när hon
tänkte på att hon nu var liten nog att ta sig in till den vackra trädgården."
Åk!
Tillstånd att tillträda bryggan. Jag är kallad av kapten.
Tillträde beviljas. Kommendörkapten Airiam, ta över.
De andra fångarna förflyttas till skytteln nu.
-Den ska avgå om en timme. -Jag åker med.
Det gick inte obemärkt förbi att du, under din tid på detta skepp,
uppförde dig på ett respektabelt sätt.
Av vad jag förstår var du ovärderlig för ombordstigningsteamet,
vilket gladde mig
eftersom jag rekommenderade ditt deltagande.
Jag uppskattar din tilltro.
Du var en god officerare. Tills du inte var det.
Om du bara inte hade...
Du är en värdefull tillgång.
Det är en förlust för oss.
Tack ska du ha.
Där är hon.
Kapten.
Michael Burnham, jag har en inbjudan till dig
att ansluta dig till Discovery och dess besättning.
-Jag ställdes inför krigsrätt... -Oroa dig inte för Stjärnflottan.
De har gett mig fria tyglar.
Jag kan tyvärr inte acceptera inbjudan.
-Måste du straffa dig själv? -Det är inte det.
Inte till fullo.
Vad menar du?
Låt mig svara med en fråga: Varför vill du ha kvar mig?
Jag hamnade inte här av misstag.
Du förde nog hit mig. Jag tror att du testade mig.
Varför skulle jag göra det?
Du utvecklar någon experimentell teknologi.
Ett slags sporbaserat biologiskt vapen.
Ett slags vapen som är strikt förbjudet
enligt Genèvekonventionen 1928 och 2155.
Och du behöver någon som hjälper dig.
Här är jag.
En myterist...
...som ville föra krig mot klingonerna.
En officerare som förvisats från Stjärnflottan.
Och någon som troligen gör allt
för att bli kvitt sitt livstidsstraff, inklusive olagliga vapentest.
Som det som hände på Glenn.
Där är du...sannerligen.
Jag är inte den du tror.
Innan jag var myterist var jag försteofficerare.
Jag kan aldrig bära någon rang igen...
...men det är vem jag är och alltid kommer att vara.
Jag lever efter Planetfederationens principer.
Och efter dem ska jag dö.
Jag vet precis vem du är, Michael Burnham.
Jag vet att du älskar att ha rätt.
Men jag misstänker att du hatar att ha fel ännu mer,
så låt mig stoppa dig innan du ångrar dig.
Dator, två för teleportering.
Kaptensrummet till testhangar alfa.
-Bekräftat. -Aktivera.
Var så god.
Mycelsporer. Harmlösa.
Hämtade från svamparten prototaxites stellaviatori,
som växer i odlingsrummet.
Men det vet du, eftersom du bröt dig in.
Vi skapar inte ett nytt sätt att döda, utan ett sätt att...
...att flyga.
Ett organiskt framdrivningssystem.
Glenn färdades på dessa när olyckan skedde.
Du har själv hoppat över myceliumnätverket,
och inget hände, skeppets väggar blev bara lite fuktiga, det var allt.
Svart larm.
Discoverys framsteg mäts bara i hundratals kilometer.
Sorgliga uppgifter, vilket är källan till spänningarna mellan mig
och löjtnant Stamets. Men vårt avancerade systerskepp,
innan hon förliste, reste härifrån
till betakvadranten, 90 ljusår bort, på 1,3 sekunder.
Hur färdas man på sporer?
Föreställ dig ett mikroskopiskt nät som täcker hela kosmos.
Ett intergalaktiskt ekosystem.
Ett oändligt antal vägar som leder överallt.
"Universums vener och muskler."
Om Discovery kan vara överallt och omedelbart försvinna...
...kan vi besegra klingonerna. Och vinna kriget.
Och vi måste vinna kriget.
Men det är bara början. Tänk dig möjligheterna.
Vill du se vart de leder? Var de varit?
Vart de kan leda oss?
Håll i dig.
Blinka, du är på Ilari.
Blinka, Andorias månar.
Blinka, du missade Romulus.
Alla planeter, alla platser, alla arter,
som ännu väntar på att upptäckas.
Plötsligt är du hemma igen.
Ja, jag valde dig. Men inte för vad du tror.
Din förmodan att klingonerna låg i bakhåll
vid dubbelstjärnan var framsynt.
Du valde att göra rätt, trots att du bröt mot order,
och fick betala ett stort pris.
Den sortens tänkande vinner man krig med.
Den sortens tänkande behöver jag här.
Universella lagar är för lakejer.
Sammanhang...
...är för kungar.
Vad säger du, Michael?
Vad väntar i din framtid?
Vad önskar du dig? Gottgörelse?
Upprättelse?
Kanske...en försäkran om att din kapten inte dog i onödan?
Du startade ett krig.
Ska vi avsluta det?
Skyttel till fängelsekolonin redo för warp.
-Jag trodde att du var på skytteln. -Jag är kvar.
Hoppas det går bra.
Jag är glad.
De flesta vet inte detta om mig...
...men jag ska bli kapten en dag.
Men jag har fortfarande en del att lära.
Och jag vet att du var en av de högst aktade officerarna i Stjärnflottan.
Och jag har läst allt om Georgiou...
Kapten.
Kapten Georgiou.
-Förlåt. Jag menade inte... -Det är okej.
Är det en bok?
ALICE I UNDERLANDET
Efter att mina föräldrar dog,
brukade min fostermor läsa den för oss.
Hon och jag var de enda människorna i huset.
Det var då jag insåg att världen inte alltid är logisk.
Ibland är ner upp.
Ibland är upp ner.
Och ibland, när man är vilse, är man hemma.
Vad hette hon?
Amanda.
Och U.S.S. Glenn finns inte mer.
Synd att förlora ett sånt skepp.
Bara ett skepp.
Har vår nya gäst kommit tillrätta?
Visst. Hon har det varmt och skönt.
Då ska vi tillbringa lite tid ihop ikväll.
Tack för att du strålade hit den.
Absolut, kapten.
Ledig.
Hit, lilla kissen.
Undertexter: Tomas Lundholm